Vi lægger an til landing i Los Angeles om et øjeblik.
Den lyd, I lige hørte, var landingsstellet.
Vejret i Los Angeles er godt, og temperaturen er plus 20 grader.
Forventet flyvetid: 4 timer og 18 minutter.
Det har været en fornøjelse. På snarligt gensyn.
FAGRE VOKSNE VERDEN
Hvad er der? Gæsterne venter på dig.
- Jeg vil gerne være lidt alene, far. - Jamen, det er jo vores gode venner.
De fleste har kendt dig, fra du var helt lille. Hvad er der, Ben?
- Jeg er bare... - Bekymret?
- For hvad? - Min fremtid, vist nok.
- Hvad er der med den? - Det ved jeg ikke.
- Den skulle gerne blive... - Hvad?
Anderledes.
- Er der noget galt? - Nej.
Carlsons er her. De er kommet helt fra Tarzana.
- Lad os komme i gang. - Dejligt med så mange gode venner.
Der har vi jo den prisbelønnede student.
- Er sportsvognen derude din? - Bens eksamensgave.
Nu får du ikke svært ved at få fat i de små piger.
Han er vist kommet over stadiet med de små piger.
I må have mig undskyldt. Jeg skal lige se noget på bilen.
Der har vi jo løbestjernen. Hvordan går det?
Fortæl om din Hoppermanpris.
- Helpingham. - Ja. Bliv her.
- Vi er bare så stolte af dig, Ben. - Stolte, stolte, stolte.
- Hvad skal du så nu? - Jeg var på vej op på mit værelse.
- Med din fremtid, mener jeg. - Det er svært at sige lige nu.
- Ben. - Undskyld.
- Mr. McQuire... - Ben.
- Mr. McQuire. - Kom. Jeg vil lige tale med dig.
- Han er så... - Fantastisk.
Jeg vil bare sige én ting. Én ting.
- Ja? - Hører du efter? "Plast."
- Hvad mener du? - Der er fremtid i plast.
Tænk over det, ikke? Så er det en aftale.
- Der er Ben jo. - I må have mig undskyldt.
Jeg står her med Bens årsbog fra hans college.
Jeg vil læse nogle af de utrolige ting, der står om Ben.
Stille, tak.
Anfører på løbeholdet, formand for diskussionsklubben -
- medredaktør på skoleavisen første år og chefredaktør det sidste år.
Er det her toilettet?
- Længere nede ad gangen. - Hvordan går det, Benjamin?
Godt, mrs. Robinson. Toilettet ligger for enden af gangen.
Ikke for at virke uforskammet, men jeg er meget...
Har du et askebæger? Nej, løbestjerner ryger jo ikke.
- Er det en pige? - Hvabehar?
- Det, der bekymrer dig? - Jeg er bare bekymret.
- Generelt? - Ja.
- Tillykke. - Tak.
Min mand har taget bilen. Vil du ikke køre mig hjem?
Tag den. Kan du køre en udenlandsk bil?
- Ikke? - Nej.
Så kører vi.
- Tak. - Det var så lidt.
Er du ikke rar at gå med ind? Til jeg har fået tændt lys.
- Hvorfor? - Ellers føler jeg mig ikke tryg.
Du går først. Jeg kan ikke lide at gå ind i et mørkt hus.
Der er da lys derinde.
Hvad vil du have? Bourbon?
Jeg kørte dig hjem, med glæde, men jeg har en del at tænke på.
- Forstår du det? - Ja.
Hvad vil du have at drikke?
Jeg vil ikke være alene i huset. Vent, til min mand kommer.
- Hvornår kommer han? - Det ved jeg ikke.
- Noget at drikke? - Nej.
- Er du altid bange? - Ja.
Kan du ikke bare låse og så gå op i seng?
Jeg er frygtelig neurotisk.
Må jeg spørge dig om noget? Hvad synes du om mig?
- Hvad mener du? - Du har jo kendt mig hele livet.
Jeg har altid syntes, at du var rar.
Ved du godt, jeg er alkoholiker?
- Hvad? - Vidste du det?
- Jeg må hellere gå. - Sæt dig ned, Benjamin.
Undskyld, men samtalen er blevet lidt underlig.
- Mr. Robinson kommer nok om lidt. - Han kommer først om mange timer.
- Du godeste. Nej, mrs. Robinson. - Hvad er der?
Mrs. Robinson, du tror vel ikke, at jeg kunne finde på den slags?
- Hvad? - Hvad tror du?
For søren da, mrs. Robinson.
Du lokker mig med ind, giver mig en drink og sætter musik på.
Og nu begynder du at fortælle mig alt om dit privatliv.
Du prøver jo at forføre mig.
- Gør du ikke? - Nej, men jeg er da smigret.
Undskyld, det er det værste, jeg har sagt til nogen.
Sæt dig ned.
Undskyld. Jeg kan godt lide dig og tror slet ikke sådan noget om dig.
- Fint. Drik nu ud. - Tænk, at jeg sagde det.
- Glem det. Drik nu bare ud. - Hvad er der dog galt med mig?
Har du set portrættet af Elaine?
- Portræt? Nej... - Vil du se det?
Her i Elaines værelse.
Elaine er en køn pige, ikke sandt?
- Har hun virkelig brune øjne? - Kom lige herhen, Benjamin.
Derhen? Selvfølgelig.
Hjælp mig med lynlåsen. Jeg vil op i seng.
- Godnat. - Vil du ikke hjælpe mig?
- Hvis du tror, jeg vil forføre dig. - Det føles bare mærkeligt.
- Du har kendt mig hele livet. - Ja, men...
Kom nu. Jeg kan ikke nå den.
Tak.
- Hvad er du bange for? - Jeg er ikke bange.
- Hvorfor går du så? - Du er jo på vej i seng.
- Har du ikke set en underkjole før? - Jo, men tænk på mr. Robinson.
- Det ville virke lidt mærkeligt. - Tror du ikke, han stoler på os?
Han kunne godt få et forkert indtryk.
Hvorfor det? Jeg er jo dobbelt så gammel som dig.
- Forstår du det ikke? - Jeg prøver ikke på at forføre dig.
- Mrs. Robinson, det er lidt svært... - Vil du da gerne forføres af mig?
- Er det det, du mener? - Nu kører jeg hjem.
Beklager det, jeg sagde, men nu kører jeg hjem.
Benjamin!
- Tag min håndtaske til mig inden. - Jeg er desværre nødt til at køre.
- Jeg gider ikke tage tøj på igen. - Hvor er den?
På bordet i gangen.
Mrs. Robinson! Her er tasken.
- Gider du komme op med den? - Kom hen til trappen, så får du den.
Jeg er lidt træt af din mistænksomhed. Gør mig nu den lille tjeneste.
- Jeg lægger den på trappen. - Herregud, giv mig den dog.
- Jeg lægger den ved døren. - Tag den med ind.
- Helst ikke. - Så læg den i Elaines værelse.
- Luk mig ud! - Du skal ikke være nervøs.
Gå væk fra døren.
Jeg er din. Hvis du ikke vil i seng med mig nu, -
- kan du altid bare ringe, så finder vi ud af noget.
- Er du med på den? - Ja. Luk mig ud.
- Du er så dejlig. Hvis du vil... - Nu kommer han.
Er det Bens bil, der står udenfor?
Ja, mrs. Robinson ville køres hjem, så jeg kørte hende hjem.
Det var pænt af dig.
Hun bad mig vente hernede, til du kom hjem.
- Du passer altså på det gamle slot? - Ja.
- Tillykke. - Tak.
- Du skal da have fyldt på. - Nej, jeg skal gå.
- Noget galt? Du virker lidt rystet. - Jeg er bekymret for min fremtid.
Jeg er lidt bekymret for min fremtid.
- Lad os snuppe en drink. Whisky? - Bourbon.
- Hvor gammel er du nu, Ben? - Jeg bliver 21 i næste uge.
- Det er en dejlig alder. - Tak.
Tusind tak.
Jeg ville ønske, jeg havde den alder igen.
- Man bliver jo aldrig ung igen. - Det ved jeg.
- Må jeg sige noget, Ben? - Hvad?
Hvor længe har vi kendt hinanden?
Hvor længe har du og jeg kendt hinanden?
Hvor længe har din far og jeg været partnere?
Ret længe.
Jeg har fulgt dig i din opvækst, Ben.
På mange måder føles det, som om du er min søn.
Så jeg vil give dig et råd sådan i al venskabelighed.
Det vil jeg gerne høre.
Jeg synes...
Du skal slappe lidt af, for det virker det ikke, som om du gør.
Skej ud, tag det, som det kommer, hyg dig med pigerne.
Bliv bare siddende.
- Jeg sagde lige til... - Ben.
At han burde skeje lidt mere ud. Er det et godt råd?
- Ja. - Jeg må hellere køre.
Rend efter damer i sommer. Du er sikkert en rigtig kvindebedårer.
Ikke det? Du ligner ellers en, der må forsvare sig mod dem.
- Ligner han ikke sådan en? - Jo, det gør han.
Elaine kommer jo hjem fra Berkeley på lørdag.
- Ring til hende, ikke? - Det skal jeg nok.
Tak, fordi du kørte mig hjem. Vi ses forhåbentlig snart igen.
Mine damer og herrer, eftermiddagens store attraktion...
Halløj. Ja, jer. Hør nu godt efter.
- Er du klar, "attraktion"? - Må jeg lige tale med dig, far?
Klap, så vi kan få lokket drengen ud. Nej, hov, vent lidt...
Den unge mand, for han fylder jo 21 i dag.
- Vent lidt. Jeg vil sige et par ord. - Det vil du altid.
Siger du.
- Kan vi ikke tale om det, far? - Kom nu. Lad dem ikke vente mere.
Jeg vil tale med dig.
Denne dreng, denne unge mand skal snart fortsætte sine studier, -
- men inden han skal det...
Du skuffer dem. Du får ti sekunder.
Han skal vise en meget interessant fødselsdagsgave frem.
Jeg håber, den duer, for ellers har jeg spildt 200 dollars.
Giv Benjamin Braddock en hånd!
Kom nu. Kom bare, Ben. Det var godt.
Denne unge mand vil nu udføre dristige kunster -
- på over to meter vand.
Hej.
Jeg ved ikke rigtig, hvordan jeg skal få det her sagt.
- Jeg tænkte på dengang... - Hvor er du?
- Må jeg byde på en drink? - Hvor er du?
- På Hotel Taft. - Har du et værelse?
- Nej, det er sent, og hvis du... - Jeg er der om en time.
- Kan jeg hjælpe, sir? - Hvad? Nej, jeg skal bare...
- Skal du deltage i noget her? - Hvabehar?
- Singleman-festen? - Ja, Singleman-festen.
- Det er i den store sal. - Tak.
- Er du fra familien Porter? - Nej, jeg er rent faktisk...
- Min søster, miss DeWitte. - Goddag.
Min mand, mr. Singleman. Geoffrey.
- Dit navn, sir? - Benjamin Braddock, sir.
Braddock, Braddock...
Nu skal jeg finde dit bord. Braddock... Ikke Braniff?
Nej, jeg søger bare en ven. Jeg er ikke en del af selskabet.
Hyggeligt at møde dig, mr. Braniff.
- Hej, Benjamin. - Hej.
- Må jeg slå mig ned? - Naturligvis.
- Hvordan går det? - Udmærket.
Må jeg bede om noget at drikke?
- Han så mig ikke. - En martini.
Du skal ikke være så nervøs.
Jeg er lidt nervøs. Det er svært at være upåvirket, når man...
- Har du fået et værelse til os? - Nej.
- Vil du have et? - Ja... vi kan jo også bare snakke.
- Skal jeg klare det? - Jeg gør det.
- Gør du det nu? - Nu?
- Jeg ved ikke... - Hvorfor ikke?
Godt, så gør jeg det.
Ja, sir?
- Et værelse, tak. - Enkelt eller dobbelt?
- Et enkelt. Det er bare til mig. - Skriv dig ind her.
- Noget galt? - Nej.
- Bagage, mr. Gladstone? - Ja.
Hvor er den? Hvor er bagagen?
- I bilen. - Jeg ringer efter en piccolo.
Jeg vil helst ikke have det hele ind.
Jeg har kun en tandbørste. Den henter jeg selv.
Piccoloen viser dig op til værelset.
Jeg kan godt selv finde det. Jeg skal jo kun bære på tandbørsten.
Som du vil.
- Mrs. Robinson? - Tak.
Mrs. Robinson? Det er Benjamin. Benjamin Braddock.
- Hvor er du? - Kig gennem ruden.
- Kan du se mig? - Ja.
Jeg tog et enkeltværelse, men portieren virkede mistænksom.
- Jeg ved ikke, hvordan det ellers er. - Vil du gå op først?
- Jeg kommer om fem minutter. - Ja, men så farvel.
Er der ikke noget, du skal sige?
Du skal bare vide, at jeg sætter pris på det her.
Værelsesnummeret. Det må du hellere give mig.
Det har du ret i. Det er 568.
- Tak. - Det var så lidt.
Vi ses, mrs. Robinson.
Regningen, tak.
Jeg har den. Jeg har hentet tandbørsten.
- Godnat. - Godnat, sir.
- Hej, Benjamin. - Hej, mrs. Robinson.
Nå...
Benjamin... Jeg klæder mig af. Er det i orden?
Skal jeg bare stå her? Hvad skal jeg gøre?
- Kan du ikke se på? - Jo tak.
- Vil du finde en bøjle til mig? - Ja, selvfølgelig.
Træ? Træ eller ståltråd? Der er begge slags.
Bare en af dem.
Gider du hjælpe mig?
- Tak. - Det var så lidt.
- Skal her hellere være mørkt? - Det føles forkert.
Synes du, jeg er grim?
Du er den smukkeste af alle mine forældres venner.
Men tænk, hvad de ville sige, hvis de så os.
- Hvad ville de sige? - Jeg aner det ikke.
Men de har opdraget mig, givet mig et godt liv.
Det er da ondt mod dem at gå i seng med partnerens kone.
- Er du bange for mig? - Nej, du forstår det ikke.
Måske kunne vi gøre noget andet. Gå i biografen?
Må jeg stille et personligt spørgsmål? Er det her første gang for dig?
- Det er første gang for dig. - Meget morsomt, mrs. Robinson.
Indrøm det bare. Det er ikke noget at skamme sig over.
Hvis man ikke slår til første gang...
"Ikke slår til"?
Rør dig ikke.
Hvad laver du, Ben?
Jeg plasker bare rundt i poolen.
Hvorfor?
Det er rart at plaske rundt her.
- Ved du, hvad du skal læse? - Nej.
Hvad skulle de fire år på college så være godt for?
- Det ved jeg ikke. - Hør nu her, Ben.
Når en ung mand har klaret noget rigtig godt, -
- skal han slappe af og more sig og ligge og drikke øl og sådan.
Men efter nogle uger bør han overveje sin situation -
- og se at få lettet måsen.
Robinson er her.
- Hej, Ben. Hvad laver du? - Ikke noget særligt. Slapper af.
Det ville jeg også gøre, hvis jeg kunne.
Elaine kommer snart fra Berkeley. Ring til hende.
I ville kunne hygge jer.
Hils på mrs. Robinson.
- Goddag, mrs. Robinson. - Hej, Benjamin.
Du godeste.
Må jeg lige tale med dig?
Jeg vil spørge dig om noget, men sig ikke noget, hvis du ikke vil.
Hvad laver du, når du render hjemmefra om aftenen?
- Når jeg render hjemmefra? - Du behøver ikke sige det.
Jeg vil gerne sige det. Jeg kører rundt.
- Hvad mere? - Ikke mere.
Fra midnat til kl. 12 næste dag? Mødes du med en?
- Mødes du med en? Hvorfor? - Så må du selv om det.
Vent! Jeg mødes ikke med nogen. Hvorfor siger du det?
Jeg vil ikke snage, men du må hellere holde mund frem for at lyve.
Vent!
Vent lige lidt.
Mrs. Robinson, kan vi ikke sige noget til hinanden?
Vi har vel ikke så meget at sige.
I flere måneder har vi ikke gjort andet end at springe i kanen.
- Er du træt af det? - Nej.
Men kan vi ikke variere det med at snakke lidt?
- Om hvad? - Hvad som helst.
- Dine oplevelser på college? - Du godeste.
Tænk på et andet samtaleemne.
- Kunst så? - Godt emne. Du begynder.
Du begynder. Jeg ved ikke noget om det.
Er du interesseret i moderne eller klassisk kunst?
- Ingen af delene. - Hvorfor vil du så tale om det?
- Det vil jeg heller ikke. - Nu skal vi snakke.
Hvad har du lavet i dag?
Jeg stod op og lavede morgenmad til min mand.
Der var den. Vi kan jo tale om din mand.
- Åh, ham. - Om hvordan du klarer det her.
- Hvad siger du, når du går? - Ikke noget. Han sover.
- Vågner han, når du kommer hjem? - Vi har hvert sit soveværelse.
Jaså... Så går I måske heller ikke i seng med hinanden?
- Nej, det gør vi ikke. - Hvor længe siden er det?
- Hvorfor giftede du dig med ham? - Gæt.
- Jeg ved det ikke. - Tænk godt efter.
Jeg ved det ikke... Du var vel ikke nødt til at gifte dig med ham?
- Du må ikke sige det til Elaine. - Det var, fordi du var gravid.
Er du chokeret?
- Jeg havde ikke troet, at I... - Lad os komme i seng.
Vent. Hvordan gik det til? Det med dig og mr. Robinson.
- Fortæl om omstændighederne. - Hvad mener du?
Læste han jura dengang? Læste du også?
- På college? - Ja.
Hvad var dit hovedfag?
- Hvorfor spørger du så meget? - Fordi jeg gerne vil vide det.
- Hvad var dit hovedfag? - Kunsthistorie.
Jeg troede ellers...
Du har øjensynlig mistet interessen med årene.
- Øjensynlig. - Hvordan skete det?
- Hvilket? - Det med dig og mr. Robinson?
- Hvordan tror du? - Tog I på hotel?
- Spiller det nogen rolle? - Jeg er nysgerrig.
- Vi tog hans bil. - I bilen?
- Vi var næppe de første. - Hvad var det for en bil?
- Hvilket mærke var det? - Du godeste.
- Jeg vil gerne vide det. - Det var en Ford.
En Ford! Godt!
Nu er det nok.
Elaine Robinson er altså lavet i en Ford.
- Tal ikke om Elaine. - Hvorfor ikke?
- Fordi jeg ikke vil. - Hvorfor ikke?
- Der er ikke noget at sige. - Hvorfor er hun pludselig tabu?
Så må jeg jo gå ud med hende og finde ud af det.
Benjamin, du må aldrig gå ud med den pige.
Jeg vil ikke gå ud med hende.
Godt.
- Det var bare min spøg. - Godt.
Men hvorfor ikke?
- Jeg har mine grunde. - Lad mig høre, hvad de er.
Er jeg ikke god nok til hende?
Ikke engang god nok til at tale om hende?
Jeg er god nok til dig, men ikke til din datter, hva"?
Er det sådan, det er?
- Ja. - Gå ad helvede til.
Tror du, jeg er stolt af det her? Det er jeg ikke.
Jeg er ikke stolt af at være sammen med en alkoholiker.
Jeg kommer her af ren og skær kedsomhed.
Det her er det sygeste, jeg har været med til. Jeg skrider.
- Gør du? - Det kan du bande på.
- Er jeg syg og grim? - Du skal ikke begynde på det der?
- Du skal ikke spille såret. - Bør jeg ikke være lidt såret?
Du sagde, jeg ikke var god nok til din datter.
- Har jeg sagt det? - Du mente det.
Undskyld, hvis du fik det indtryk.
Først var jeg ikke god nok til din datter, og nu siger du undskyld.
Jeg tror bare ikke, I ville passe sammen.
Jeg ville aldrig sige, at du var dårligere end hende.
- Ikke det? - Selvfølgelig ikke.
- Hvad laver du? - Du vil jo ikke have mig her.
Jeg blev vred. Undskyld, at jeg sagde sådan.
Det gør ikke noget. Du synes vel, at jeg er væmmelig.
Jeg kan godt lide dig, ellers ville jeg ikke komme her.
- Har det ikke været væmmeligt? - Nej.
Jeg nyder det. Det er det eneste, jeg ser frem til.
- Det behøver du ikke sige. - Jeg siger det, fordi det er sandt.
Må jeg så blive her?
- Ja, det vil jeg gerne have, du gør. - Tak.
Du skal ikke takke mig, for det er det, jeg vil.
Men lov, at du aldrig går ud med Elaine.
Det kunne aldrig falde mig ind.
- Så lov, at du ikke gør det. - Det er jo tosset.
Lov det, Benjamin.
Jeg lover, at jeg aldrig går ud med Elaine Robinson.
Tak.
- Benjamin... - Vi taler ikke om det.
Nu taler vi ikke om noget.
Elaine er hjemme. Du skulle tage at invitere hende ud.
- Er Elaine ikke god nok til dig? - Vi passer ikke så godt sammen.
I har ikke set hinanden siden gymnasietiden.
- Dine aftener er vel for dyrebare. - Det har intet med sagen at gøre.
Jeg skal nok sige til mr. Robinson, at du er optaget alle aftener.
Hold op. Hvis Benjamin ikke vil ud med hende, -
- inviterer jeg hele familien Robinson til middag på torsdag.
Hej.
Den unge dame er desværre ikke klar endnu.
- En lille sjus? Whisky? - Bourbon.
Hun barberer ikke ben.
Nu skal jeg se, om hun er klar.
Det var ikke min idé. Det var fars.
Jeg sagde min mening om det.
En middag, og så følger jeg hende hjem.
Enten det eller en middag med begge familier.
Jeg går aldrig mere ud med din datter, så du må ikke blive vred.
Jeg er frygtelig vred.
- Hej. - Hej.
Vær på vagt. Man ved aldrig, hvad Ben har lært af kneb.
- Bor du hjemme nu? - Ja.
- Ved du, hvad du skal? - Nej.
- Skal du læse videre? - Nej.
- Kører du altid sådan? - Ja.
Sid ned.
Hvorfor kigger du ikke?
- Hader du mig? - Nej, hvorfor skulle jeg det?
Det ved jeg ikke.
Du går glip af en god effekt.
Hvad siger du så?
Kunne du have gjort det?
Hold op.
Undskyld, Elaine.
Jeg tager hjem.
Jeg må hellere tage hjem.
- Hvor er bilen? - Jeg vil bare sige én ting.
- Jeg vil gerne hjem. - Må jeg lige sige én ting?
Det her var mine forældres idé. De tvang mig.
Det var pænt sagt.
Derfor har jeg opført mig sådan. Jeg er ikke sådan.
- Hold nu op med at græde. - Nej.
- Prøv. - Nej!
Lige siden jeg blev færdig, har jeg trængt til at være ubehøvlet.
- Ved du, hvad jeg mener? - Ja, det gør jeg.
Det er, som om jeg har spillet et spil uden at forstå reglerne.
De bliver opfundet af de forkerte.
De skriver sig selv.
Gider du skrue lidt ned?
Vil du med ind? Jeg kan lave en kop kaffe.
- Jeg vil nødig vække nogen. - Det gør du ikke. Lad os gå ind.
- Vent lidt. - Er der noget galt?
Jeg tænkte bare... Vi kan jo tage et andet sted hen.
- Hvor skal vi tage hen? - Vi kan få en drink et sted.
Hotel Taft måske?
- Hvad er der? - Ikke noget.
Jeg tænkte bare på, om de har en bar.
- Der er vist ingen bar. - Jo, der er.
- Godaften. - Hvordan går det, sir?
Godaften, mr. Gladstone.
Hvordan går det, mr. Gladstone?
- Benjamin... - Vi tager et andet sted hen.
- Kender de dig? - Nej.
- Mr. Gladstone. Hvordan går det? - De tror, jeg er mr. Gladstone.
Goddag, mr. Braniff.
Elaine, jeg kan rigtig godt lide dig. Tror du mig?
- Gør du? - Ja.
Du er den første, jeg har kunnet lide, i rigtig lang tid.
Den første, jeg har kunnet holde ud at være sammen med.
Hele mit liv er så forkert. Det her er ikke noget.
Beklager, jeg kører dig hjem nu.
Har du et forhold til en?
Undskyld, det kommer ikke mig ved.
Det skete bare.
Det skete bare sammen med alt det andet.
Forstår du det?
Var hun gift eller noget?
- Ja. - Havde hun børn?
Hun havde en mand og en søn.
- Fik de det at vide? - Nej.
Og det er slut nu?
Ja.
Det glæder mig.
Skal vi lave noget i morgen?
- Om dagen? VI kan køre en tur. - Fint.
- Vil du virkelig det? - Ja.
- Vil du virkelig? - Ja!
- Vil du det? - Ja, Benjamin!
Kør ned ad gaden.
Mrs. Robinson, Elaine og jeg skal ud at køre en tur.
Gør, som jeg siger.
Du må aldrig mere se Elaine. Er det forstået?
- Men, mrs. Robinson... - Jeg kan få dig i fedtefadet.
Jeg kan afsløre alt for Elaine for at holde hende fra dig.
- Jeg tror dig ikke. - Det gør du ellers klogt i.
- Det kan du ikke gøre. - Prøv, så får du at se.
Pokkers!
Elaine!
Benjamin? Jeg har ikke tøj på. Jeg sagde, at jeg...
Hop over hegnet, så mødes vi på hjørnet. Skoene!
- Benjamin! Hvad laver du? - Jeg må fortælle dig noget.
Den dame, jeg fortalte om, du ved?
- Det var ikke bare en dame. - Hvad drejer det her sig om?
Nej... du godeste...
- Forsvind. - Du må ikke græde.
Ud, ud, ud!
Farvel, Benjamin.
Gentag det lige.
Jeg skal giftes med Elaine Robinson.
- Hvad sker der? - Ben gifter sig med Elaine.
- Fantastisk. - Var det ikke det, du sagde?
Jeg rejser til Berkeley i dag.
- Vi ringer til Robinsons. - Nej. Vent med det.
- Ved de det ikke? - Nej.
- Hvornår besluttede du det her? - For en time siden.
- Talte du med Elaine i morges? - Nej. Hun ved ikke noget om det.
At du kommer til Berkeley?
Nej, hun ved ikke, at vi skal giftes.
- Hvornår har I to talt om det? - Det har vi slet ikke gjort.
Er det bare et indfald?
Overhovedet ikke. Jeg har truffet en beslutning.
- Tror du, hun vil? - Nej, hun kan faktisk ikke lide mig.
- Er du studerende? - Ikke rigtig.
- Hvad er du så? - Jeg er bare på gennemrejse.
Jeg vil vide, hvem der bor her, og hvad mine drenge laver.
Jeg laver ikke så meget. Jeg er bare på besøg.
Jeg har altid gerne villet se Berkeley.
Du er vel ikke sådan en agitator? Dem hader jeg.
Undskyld.
Sikke et sammentræf, hva"?
- Hvor er du på vej hen? - Jeg skal mødes med en.
Hvor?
- Hvor? - I zoo.
- Har de en flot zoo her? - Jeg har aldrig set den.
Det har jeg heller ikke.
Jeg kan jo tage med dig derhen.
- Er det ham der? - Nej.
- Hvor skal I mødes? - Ved abehuset, tror jeg nok.
- Hvad laver du her? - Her i Berkeley?
Jeg har et værelse på Carter Street og går til en del timer.
- Du er da ikke indskrevet. - Nej, men ingen siger noget til det.
Jeg ved slet ikke, hvad jeg skal sige.
- Lad os tale om det. - Det er utroligt.
Der er han. Jeg kan mærke, at det er ham.
- Elaine. - Han går godt til.
- Kommer jeg for sent? Undskyld. - Vi troede, du sagde ved abehuset.
Benjamin tog bussen sammen med mig.
- Hyggelig at møde dig, Benjamin. - I lige måde. Det var hyggeligt.
- Hvem er det? - Et spørgsmål, så går jeg.
Hvorfor er du i Berkeley? Fordi jeg er her?
- Hvad tror du? - Jeg tror, det er derfor.
Det er det. Jeg elsker dig.
Hader du alt? Hvordan kunne du voldtage min mor?
Sagde du "voldtage"? Hvad har hun sagt?
Fortæl mig, hvad hun sagde, for det passer ikke.
Hun sagde, hun fik en drink på hotellet, -
- og at du kom og sagde, hun var for beruset til at køre, -
- så derfor fik du et værelse til hende, og så voldtog du hende.
Overhovedet ikke.
Der var fest hos mine forældre. Jeg kørte din mor hjem...
Jeg vil ikke høre det!
Hun begyndte at klæde sig af, og pludselig var hun helt nøgen.
Hvem skreg?
- Der må ikke skriges i mit hus. - Det var bare en gæst.
- Hvad gjorde du ved hende? - Hun var vred, men det er gået over.
- Skal jeg ringe efter politiet? - Hun sidder og drikker vand.
Politiet behøves ikke.
Så kan I godt gå ind på værelserne igen.
Der bliver ikke mere ballade. Vel, Braddock?
Du skal ud. Jeg bryder mig ikke om dig.
Undskyld, at jeg skreg.
Hvad troede du, der ville ske mellem os, da du kom?
Jeg har ikke lyst til at snakke. Jeg er ked af alt det her.
Må jeg sidde her, mens du pakker?
- Hvad skal der ske nu? - Det ved jeg ikke.
- Tager du hjem? - Nej.
Hvor tager du hen?
Spørg mig ikke om det.
Du må ikke rejse i morgen.
- Jeg er ikke helt med. - Du må ikke rejse...
Ikke før du har en fast plan. Farvel.
Hvad foregår der?
Vil du kysse mig?
Vil du giftes med mig?
Det ved jeg ikke.
- Men måske? - Måske.
- Du vil måske giftes med mig? - Ja.
- Hvornår? - Det ved jeg ikke.
I morgen? Ikke for at presse på, men...
Jeg ved det ikke. Jeg ved slet ikke, hvad der foregår.
Er du forvirret?
Det skal du ikke være. Vi skal giftes.
Men hvordan?
Vi gør det bare.
Jeg må gå.
- Mener du det? - Jeg skal tænke over det.
- Vil du virkelig det? - Ja.
Du milde...
Vi kan tage hen og få taget blodprøver i morgen.
Jeg har ikke sagtja endnu.
Vi skal bruge vores dåbsattester. Jeg har min med.
- Det går ikke. - Hvorfor ikke?
- Det gør det bare ikke.
Skal vi få taget blodprøverne i morgen tidlig?
Kan du ikke bare trække af med mig, hvis du absolut vil giftes med mig?
Jo, så snart vi har fået taget blodprøver.
- Jeg må først tale med Carl. - Hvilken Carl?
Hvilken Carl?
Carl Smith, lægestuderende. Vi har kendt hinanden i flere år.
Fyren i zoo? Hvad skal du tale med ham for?
Jeg har sagt, at jeg måske ville giftes med ham.
Hvabehar?
Hvad gjorde han? Faldt han på knæ? Det håber jeg ikke.
- Nej. - Hvad sagde han? Jeg er nysgerrig.
- At vi ville blive et godt makkerpar. - Sagde han det?
Hvor?
Hvor skete det?
Det var vel ikke i hans bil?
Farvel.
- Skal vi gifte os i morgen? - Nej.
I overmorgen?
Jeg ved det ikke. Måske, måske ikke.
- Fortæl, hvorfor du gjorde det. - Mr. Robinson.
Nærer du et særligt had til mig?
Har jeg sagt noget, der har udløst den her foragt?
- Det har intet med dig at gøre. - Det har en hel del med mig at gøre.
Vi er to civiliserede mennesker. Behøver vi true hinanden?
Vær venlig ikke at knytte næverne. Jeg kan se det i mørket.
Jeg har intet imod dig personligt. Jeg er ikke vred på dig.
- Men du har ingen respekt for mig? - Nej.
Du skal ikke råbe. Jeg er ikke ung, men hørelsen fejler altså ikke noget.
Lad mig tale ud.
Du skal vide, hvilke følger det får. Min kone og jeg skal skilles.
- Hvorfor det? - Hvorfor?!
Det med mig og mrs. Robinson betød ikke noget.
Det var, som om vi bare havde givet hinanden hånden.
"Givet hinanden hånden". Ikke just smigrende for min kone.
Du forstår ikke pointen.
Jeg elsker ikke din kone, jeg elsker din datter.
Hør nu her.
Jeg kan få dig spærret inde, hvis du så meget som ser på min datter.
Jeg har sørget for, at du ikke kan opsøge Elaine igen.
Du kan godt slå hende ud af dit sjofle hoved.
Er det forstået? Undskyld, jeg ikke giver dig hånden.
Du er ulækker. Modbydelig!
Du er pervers!
- Har du lidt småpenge at ringe for? - Du skal ud herfra.
Du får ti dollars for en ti-cent. Lad mig ringe, for guds skyld.
- Nu ringer jeg til politiet. - Må jeg ikke ringe først?
Ud herfra!
Elaine Robinson har forladt skolen.
Hendes værelseskammerat kommer med et brev til dig.
Kære Benjamin, undskyld. Det, jeg gør, er til dit eget bedste.
Far er rasende. Jeg elsker dig, men det var aldrig gået.
- Elaine... - Hej, Benjamin.
- Hvor er hun? - Politiet, tak.
Har I en bil nær Glenview Road? Godt, vi har en inbrudstyv.
Nu skal jeg spørge ham. Er du bevæbnet?
Nej, det tror jeg ikke. Tak.
- Hvor er hun? - Alt er under kontrol.
- Noget at drikke, inden du går? - Du kan ikke holde os adskilt.
Vi kan ikke nå at invitere dig med til brylluppet.
Du kan nok ikke nå at drikke ud.
- Jeg finder hende. - Næppe.
Er der nogen, der ved, hvor Carl Smith er?
- Han stak af for at blive gift. - Sikkert med et haglgevær i ryggen.
Hvor skal han giftes? Jeg skal nemlig med.
- Spørg Carter. - Hvor finder jeg ham?
- Hvor skal Charmøren giftes? - I Santa Barbara.
Helt nøjagtigt hvor? Jeg skal nemlig med.
Hvor i Santa Barbara?
Måske i faderens hjem. Eller på fødegangen.
Skal du med til brylluppet? Bed ham gemme lidt til mig...
...af bryllupskagen.
- Må jeg låne telefonen? - Ja.
- Hvem er det? - Dr. Smiths telefonsvarerservice.
- Doktoren er ikke til stede. - Jeg vil vide, hvor han er.
Han er til sin søns bryllup, men det er nok forbi.
Jeg er dr. Smiths bror, pastor Smith. Jeg skal forestå vielsen.
Jeg er lige ankommet fra Portland og har glemt, hvilken kirke det var.
Prøv den presbyterianske på Allan Street.
Hvor ligger Allan Street?
Det er... seks gader den vej og så tre den vej.
Skal pastoren bruge benzin?
For pokker da... Nej...
Elaine!
- Hvem er det der? - Han kommer for sent.
Vi må stoppe ham!
Ben!
Skøre kugle!
- Det er for sent. - Ikke for mig.